Dystooppinen matka kohti kadonnutta kulttuuria. RapuRequiem on puheteatteria ja nykysirkusta yhdistävä esitys.
En dystopisk resa mot en förlorad kultur. RapuRequiem är en föreställning som kombinerar talteater och samtida cirkus.
A dystopian journey towards a lost culture. RapuRequiem (‘Crab Requiem’) is a performance that combines spoken theatre and contemporary circus.
Dystooppinen matka kohti kadonnutta kulttuuria. RapuRequiem on puheteatteria ja nykysirkusta yhdistävä esitys. Absurdissa, runollisessa ja fyysisessä teoksessa sukelletaan dystooppisen scifin avulla nykyajan ja nykyihmisen analyysiin. Mitä jos lähes kaikki tuhoutuisi ja jäljelle jäävä länsimainen kulttuurihistoria olisi yhden kännykän ja muistisairaan esitystaiteilijaryhmän varassa? Katastrofista selviytyneet taiteilijat muistavat vain palasia romahdusta edeltäneeltä ajalta. Yksi niistä on kaikkialla vaikuttanut sosiaalinen media, toinen entistä hullumpien johtajien fanaattinen ja absurdi puhetulva ja kolmas ihmisten piittaamattomuus lisääntyvästä ekologisesta ja inhimillisestä tuhosta. Yksityisiä ja yleisiä muistoja leimaa toisaalta materiaalinen runsaus, toisaalta jäytävä yksinäisyys, kasvava epätasa-arvo, globaalin solidaarisuuden puute ja ydinasepelko. Ryhmän suuri tehtävä on säilyttää ne rippeet, joita suomalaisen taiteen historiasta on yhä jäljellä. Päämääränä on pohjoisen huhuttu paratiisi, jossa ilma on yhä siedettävän viileää ja ravintoa riittää kaikille. Siellä suomalaisen kulttuurin voisi herättää uudelleen henkiin, vaikka kollektiivinen muistinmenetys asettaa haasteita heidän pyhälle etsinnälleen. Tuotanto: Agit-Cirk ja Kanneltalo Esiintyjät: Jenni Lehtinen, Youssef Alkhatib, Ulla Raitio, Sasu Peistola Käsikirjoitus ja Ohjaus: Jussi Moila Valosuunnittelu: June Horton-White Äänisuunnittelu: Antero Huttunen, konsultointi Petteri Rajanti Pukusuunnittelu: Kaisa Kemikoski Koreografia, joukkokohtaukset: Natasha Lommi Valokuvat: Johanna Julia Portraits Alkuperäinen konsepti ja suunnittelu: Sasu Peistola, Jenni Lehtinen, Ulla Raitio, Jari Virman, Henry Hanikka, Juha Tuisku Tukijat: Jenny ja Antti Wihurin Rahasto, Taide ja Kulttuurivirasto (Taike), Suomen Kulttuurirahasto, Cirko - Uuden Sirkuksen keskus, Sirkussali
En dystopisk resa mot en förlorad kultur. RapuRequiem är en föreställning som kombinerar talteater och samtida cirkus. I detta absurda, poetiska och fysiska verk dyker vi med hjälp av dystopisk science fiction ned i en analys av nutiden och den moderna människan. Tänk om nästan allt skulle gå under och den västerländska kulturhistorien som återstod skulle hänga på en enda mobiltelefon och en grupp scenkonstnärer med minnesstörningar? De konstnärer som överlevde katastrofen minns bara fragment från tiden före kollapsen. En av dem är de sociala medierna som påverkat allt och alla, en annan det fanatiska och absurda ordflödet från allt galnare ledare, och den tredje människors likgiltighet inför den tilltagande ekologiska och mänskliga förstörelsen. Både privata och allmänna minnen präglas å ena sidan av materiellt överflöd, å andra sidan av en gnagande ensamhet, växande ojämlikhet, brist på global solidaritet och rädsla för kärnvapen. Gruppens stora uppgift är att bevara de spillror som fortfarande finns kvar av den finska konsthistorien. Målet är det omtalade paradiset i norr, där luften fortfarande är behagligt sval och det finns tillräckligt med mat åt alla. Där skulle den finska kulturen kunna återupplivas, även om den kollektiva minnesförlusten innebär utmaningar för deras heliga sökande. Produktion: Agit-Cirk och Gamlasgården På scenen: Jenni Lehtinen, Youssef Alkhatib, Ulla Raitio, Sasu Peistola Manus och regi: Jussi Moila Ljusdesign: June Horton-White Ljuddesign: Petteri Rajanti Kostymdesign: Kaisa Kemikoski Fotografier: Johanna Julia Portraits Ursprungligt koncept och planering: Sasu Peistola, Jenni Lehtinen, Ulla Raitio, Jari Virman, Henry Hanikka, Juha Tuisku Sponsorer: Jenny och Antti Wihuris fond, Konst- och kulturmyndigheten (Taike), Finska kulturfonden, Cirko – Centrum för nycirkus, Sirkussali
A dystopian journey towards a lost culture. RapuRequiem (‘Crab Requiem’) is a performance that combines spoken theatre and contemporary circus. This absurd, poetic and physical work delves into an analysis of the modern world and modern humanity through dystopian sci-fi. What if almost everything were to be destroyed, and the remaining Western cultural history were to depend on a single mobile phone and a group of performance artists suffering from a memory disorder? The artists who survived the disaster can only recall fragments of the time before the collapse. One of these is the pervasive influence of social media; another is the fanatical and absurd torrent of rhetoric spouted by increasingly deranged leaders; and the third is people’s indifference to the increasing ecological and human devastation. On the one hand, the private and collective memories are characterised by material abundance and, on the other hand, by gnawing loneliness, increasing inequality, a lack of global solidarity and the fear of nuclear weapons. The group’s grand mission is to preserve what little remains of the history of Finnish art. Their destination is the much-rumoured paradise in the north, where the air is still tolerably cool and there is enough food to go around. There, they could revive Finnish culture, even though their collective amnesia poses challenges to their sacred quest. Production: Agit-Cirk and Kanneltalo Performers: Jenni Lehtinen, Youssef Alkhatib, Ulla Raitio, Sasu Peistola Script and direction: Jussi Moila Lighting design: June Horton-White Sound design: Petteri Rajanti Costume design: Kaisa Kemikoski Photos: Johanna Julia Portraits Original concept and design: Sasu Peistola, Jenni Lehtinen, Ulla Raitio, Jari Virman, Henry Hanikka, Juha Tuisku Supporters: The Jenny and Antti Wihuri Foundation, the Finnish Arts and Culture Agency, the Finnish Cultural Foundation, Cirko – Centre for New Circus, Sirkussali
OLEMA on nykysirkusnäyttämöteos, joka tutkii ja tunnustelee ihmiskeskeisyyden purkamista ja yhteyden kokemista.
OLEMA är en samtida cirkusföreställning som utforskar och undersöker nedmonteringen av antropocentrismen och upplevelsen av gemenskap.
OLEMA is a contemporary circus performance exploring and attuning itself to the experience of connection and the undoing of anthropocentrism.
OLEMA on nykysirkusnäyttämöteos, joka tutkii ja tunnustelee ihmiskeskeisyyden purkamista ja yhteyden kokemista. Teos pohjautuu tarinaan sukupuuttoon kuolleesta linnusta, jonka yksin jäänyt laulu päättyy hiljaisuuteen. Näyttämöllä akrobatia, tanssi, musiikki ja visuaalisuus kietoutuvat yhteen. Esitys kysyy, mitä menetysten jälkeen jää jäljelle ja voiko kadonnut silti näkyä kehossa, äänessä ja liikkeessä. *** Sirkus tarjoaa esityksen teemojen tutkimukselle ainutlaatuisen kontekstin: sen historia on kietoutunut ihmisen ja muunlajisten rajapintoihin; käärmenaisiin, pedonkesyttäjiin ja kehollisen epäinhimillistämisen perintöihin. Teoksen dramaturginen ydin kasvaa kauainkiharapyrstön sukupuuttotarinasta. Lintulajin viimeinen koiras jäi laulamaan yksin dueton puolikasta viimeisen naaraan kadottua hurrikaani Iwan mukana vuonna 1982. Esityksessä kuultavalla Cornellin yliopiston vuoden 1987 nauhoituksella lauluun avautuu yhä pidempiä hiljaisuuksia – paikkoja toiselle äänelle, joka ei enää vastaa. Näyttämöllä sirkustaiteilijat liikkuvat akrobatian, tanssin, tasapainoilun ja muunlajiseksi kurottavan kehollisuuden rajapinnoilla. Elektroakustinen musiikki tuo kuuluviin elämän sykkeen ja sukupuuton lopullisuuden. Pukusuunnittelijan työ tuo teokseen liikettä vasten asettuvia pintoja: kitkaa ja liukua, kiiltoa ja sameutta, olentojen ääriä. Valo- ja lavastussuunnittelija loihtii näyttämölle sisäisyydestä kumpuavan maailman, jossa muodot, liike, heijastukset, harhat ja materiat varjoineen ovat omia hahmojaan esityksen kudelmassa. Monitaiteelliset elementit kietoutuvat näyttämöllä yhteen kysymykseksi siitä, mitä menetyksistä jää jäljelle, ja voiko peruuttamattomasti loppunutta kantaa elävässä kehossa, katseessa, äänessä ja liikkeessä? Ohjaus ja dramaturgia: työryhmä Esiintyjät: Aino Savolainen, Ella Jaakkola ja Felicia Hedman Nykysirkuskoreografia: Aino Savolainen ja Felicia Hedman Sävellys, musiikki ja äänisuunnittelu: Ella Jaakkola Valosuunnittelu ja lavastus: Saana Volanen Pukusuunnittelu: Riina Leea Nieminen Materiaalitutkimus ja ompelutyö: Jenni Räsänen Luova tuki: Henna Kaikula ja Anni Koskinen Koollekutsujat: Aino Savolainen ja Ghia Lumia Tuotanto: Aino Savolainen, Ghia Lumia ja Ella Jaakkola Tukijat: Koneen Säätiö, Taike (Taiteen edistämiskeskus), SKR (Suomen Kulttuurirahasto), Cirko – Uuden sirkuksen keskus, CircusNext, Subtopia, Soiva Metsä -festivaali, Tanssiteatteri Hurjaruuth, R.E.D. Arena Norway, Cornellin Yliopisto Esityskieli: esitys ei sisällä puhetta Ikäsuositus: 14-v. + Esityksen kesto: 60 min
OLEMA är en samtida cirkusföreställning som utforskar och undersöker nedmonteringen av antropocentrismen och upplevelsen av gemenskap. Verket bygger på en berättelse om en utdöd fågel, vars ensamma sång tystnar. På scenen flätas akrobatik, dans, musik och scenografi samman. Föreställningen ställer frågan om vad som återstår efter förlusterna och om det förlorade ändå kan synas i kroppen, rösten och rörelserna. Cirkusen erbjuder en unik kontext för att utforska föreställningens teman: dess historia är sammanslingrad med gränssnittet mellan människan och övriga arter; ormmänniskor, djurtämjare och arvet efter kroppslig dehumanisering. Verkets dramaturgiska kärna växer fram ur berättelsen om utrotningen av kauai-oon. Den sista hanen av arten blev ensam kvar och sjöng sin halva av duetten efter att den sista honan försvann i samband med orkanen Iwan 1982. I en inspelning från Cornell University från 1987 som spelas upp i föreställningen uppstår allt längre tystnader i sången – pauser för en annan röst som inte längre svarar. På scenen rör sig cirkusartisterna i gränslandet mellan akrobatik, dans och balanskonst samt kroppslighet som leker med uttryckskraften hos andra arter. Den elektroakustiska musiken som kompositören och musikern Ella Jaakkola framför på scenen ger uttryck för livets puls och utrotningens oåterkallelighet. Kostymdesignern Riina Leea Nieminens arbete tillför verket ytor som står i kontrast till rörelsen: friktion och glidning, glans och grumlighet, varelsernas ytterligheter. På scenen skapar Saana Volanens ljusdesign och scenografi en värld som växer fram inifrån, där former, rörelser, reflektioner, illusioner och material med sina skuggor utgör egna karaktärer i föreställningens väv. De tvärkonstnärliga elementen vävs samman på scenen till en enda fråga: Vad återstår av förlusterna, och kan det som oåterkalleligt har upphört att existera fortleva i den levande kroppen, blicken, rösten och rörelsen? Regi och dramaturgi: arbetsgrupp På scenen: Aino Savolainen, Ghia Lumia och Ella Jaakkola Samtida cirkuskoreografi: Aino Savolainen och Ghia Lumia Tonsättning, musik och ljuddesign: Ella Jaakkola Ljusdesign och scenografi: Saana Volanen Kostymdesign: Riina Leea Nieminen Materialforskning och sömnad: Jenni Räsänen Kreativt stöd: Henna Kaikula och Anni Koskinen Stödjare: Konestiftelsen, Taike (Centret för konstfrämjande), Kulturcentret Caisa, Cirko – Centrum för nycirkus, CircusNext, Subtopia, dansteatern Hurjaruuth, R.E.D. Arena Norway, Cornell University Föreställningens språk: föreställningen innehåller inget tal Åldersrekommendation: 14 år och äldre Föreställningens längd: 60 min. Biljetter: 20/7 €, på lippu.fi
OLEMA is a contemporary circus performance exploring and attuning itself to the experience of connection and the undoing of anthropocentrism. The piece takes its inspiration from the story of an extinct bird, whose solitary song ends in silence. On the stage, acrobatics, dance, music and visual art meld together. The performance asks, what is left after a loss, and if what has been lost can still be found in the body, voice, and movement. ** Circus offers a singular context for this inquiry: its history is entwined with the thresholds between the human and the more-than-human – from the serpent-like contortionists (käärmeihminen, ‘snake-human’ in Finnish), to beast tamers, and legacies of bodily dehumanisation. The dramaturgical core of the work grows from the extinction story of the Kauaʻi ʻōʻō bird species. The last male of the species continued to sing its duet-form mating call even after the last female had disappeared in a hurricane in 1982. In the 1987 recording by the Cornell Lab of Ornithology, heard during the performance, ever-lengthening silences open within the song – spaces for another voice to enter, a voice that no longer answers. On stage, the circus artists move at the thresholds of acrobatics, dance, balance, and a corporeality that reaches toward the more-than-human. The electroacoustic music brings forth the pulse of the living and the finality of extinction. The work of costume designer introduces surfaces that meet and resist movement: friction and glide, gloss and opacity, the edges of beings. Lighting and set design conjures a stage world in which the forms, movements, reflections, illusions, materials, and shadows of the surrounding world become figures in their own right within the weave of the performance. The multidisciplinary elements intertwine on stage into a question: what remains after loss, and can that which has irreversibly ended be carried in a living body, gaze, voice, and movement? Direction and dramaturgy: working group On stage: Aino Savolainen, Ella Jaakkola and Felicia Hedman Contemporary circus choreography: Aino Savolainen and Felicia Hedman Composition, music, and sound design: Ella Jaakkola Lights and set design: Saana Volanen Costume design: Riina Leea Nieminen Material research and sewing: Jenni Räsänen Creative support: Henna Kaikula and Anni Koskinen Convenors: Aino Savolainen and Ghia Lumia Production: Ain Savolainen, Ghia Lumia and Ella Jaakkola In support: Kone Foundation, Arts Promotion Centre Finland (Taike), SKR, Cirko – Center for New Circus, CircusNext, Subtopia, Soiva Metsä Festival, Dance Theatre Hurjaruuth, R.E.D. Arena Norway, Cornell University Performance language: wordless; non-language-specific Age recommendation: 14 years old and up Performance duration: 60 min
Poesikonferensen är ett seminarieliknande evenemang för poeter, författare, litteraturforskare och alla som är intresserade av poetiska frågor.
Poesikonferensen är ett seminarieliknande evenemang för poeter, författare, litteraturforskare och alla som är intresserade av poetiska frågor. Konferensen är öppen för alla och en fortsättning på traditionen från Helsingfors poetikkonferens, som grundades för 20 år sedan som ett parallellarrangemang till Runokuu och som ordnades i olika former och många olika sammanhang under åren 2005–2012. Syftet med poesikonferensen är att upprätthålla en dialog mellan forskare, poeter, konstnärer från andra områden och publiken. Publiken uppmuntras att diskutera inte bara med föreläsarna utan också med varandra. Talare på konferensen är Jonis Hartman, A. V. Marraccini, Merima Dizdarević, Antti Salminen och Berta García Faet. Diskussionens språk: engelska och finska Läs mer om festivalen och programmet (sidan finns på finska och engelska). OLEMA OLEMA är en samtida cirkusföreställning som utforskar och undersöker nedmonteringen av antropocentrismen och upplevelsen av gemenskap. Verket bygger på en berättelse om en utdöd fågel, vars ensamma sång tystnar. På scenen flätas akrobatik, dans, musik och scenografi samman. Föreställningen ställer frågan om vad som återstår efter förlusterna och om det förlorade ändå kan synas i kroppen, rösten och rörelserna. Cirkusen erbjuder en unik kontext för att utforska föreställningens teman: dess historia är sammanslingrad med gränssnittet mellan människan och övriga arter; ormmänniskor, djurtämjare och arvet efter kroppslig dehumanisering. Verkets dramaturgiska kärna växer fram ur berättelsen om utrotningen av kauai-oon. Den sista hanen av arten blev ensam kvar och sjöng sin halva av duetten efter att den sista honan försvann i samband med orkanen Iwan 1982. I en inspelning från Cornell University från 1987 som spelas upp i föreställningen uppstår allt längre tystnader i sången – pauser för en annan röst som inte längre svarar. På scenen rör sig cirkusartisterna i gränslandet mellan akrobatik, dans och balanskonst samt kroppslighet som leker med uttryckskraften hos andra arter. Den elektroakustiska musiken som kompositören och musikern Ella Jaakkola framför på scenen ger uttryck för livets puls och utrotningens oåterkallelighet. Kostymdesignern Riina Leea Nieminens arbete tillför verket ytor som står i kontrast till rörelsen: friktion och glidning, glans och grumlighet, varelsernas ytterligheter. På scenen skapar Saana Volanens ljusdesign och scenografi en värld som växer fram inifrån, där former, rörelser, reflektioner, illusioner och material med sina skuggor utgör egna karaktärer i föreställningens väv. De tvärkonstnärliga elementen vävs samman på scenen till en enda fråga: Vad återstår av förlusterna, och kan det som oåterkalleligt har upphört att existera fortleva i den levande kroppen, blicken, rösten och rörelsen? Regi och dramaturgi: arbetsgrupp På scenen: Aino Savolainen, Ghia Lumia och Ella Jaakkola Samtida cirkuskoreografi: Aino Savolainen och Ghia Lumia Tonsättning, musik och ljuddesign: Ella Jaakkola Ljusdesign och scenografi: Saana Volanen Kostymdesign: Riina Leea Nieminen Materialforskning och sömnad: Jenni Räsänen Kreativt stöd: Henna Kaikula och Anni Koskinen Stödjare: Konestiftelsen, Taike (Centret för konstfrämjande), Kulturcentret Caisa, Cirko – Centrum för nycirkus, CircusNext, Subtopia, dansteatern Hurjaruuth, R.E.D. Arena Norway, Cornell University Föreställningens språk: föreställningen innehåller inget tal Åldersrekommendation: 14 år och äldre Föreställningens längd: 60 min. Biljetter: 20/7 €, på lippu.fi
Poetiikkakonferenssi – Kirjallisuusfestivaali Runokuu
Poetiikkakonferenssi – Poesikonferens – Litteraturfestivalen Runokuu
Poetiikkakonferenssi – Runokuu / Poetry Moon Literature Festival
Poetiikkakonferenssi on seminaarimainen tilaisuus runoilijoille, kirjailijoille, kirjallisuudentutkijoille ja kaikille poetiikan kysymyksistä kiinnostuneille.
Helsinki Poetics Conference is an open, seminar-style event aimed at poets, writers, and literary scholars, as well as anyone interested in questions of poetics.
Poetiikkakonferenssi on seminaarimainen tilaisuus runoilijoille, kirjailijoille, kirjallisuudentutkijoille ja kaikille poetiikan kysymyksistä kiinnostuneille. Kaikille avoin konferenssi jatkaa Runokuun rinnakkaistapahtumaksi 20 vuotta sitten perustetun Helsingin Poetiikkakonferenssin perinnettä, jota järjestettiin eri muodoissa ja monenlaisissa erilaisissa puitteissa vuosina 2005–2012. Poetiikkakonferenssin tarkoitus on ylläpitää keskustelua tutkijoiden, runoilijoiden, muiden alojen taiteilijoiden ja yleisön välillä. Yleisöä rohkaistaan käymään keskustelua ei vain esitelmöijien kanssa vaan myös keskenään. Konferenssin puhujat ovat Jonis Hartman, A. V. Marraccini, Merima Dizdarević, Antti Salminen ja Berta García Faet. Keskustelun kieli: englanti ja suomi href="https://runokuu.fi/">Lue lisää festivaalista ja sen ohjelmasta.
Poesikonferensen är ett seminarieliknande evenemang för poeter, författare, litteraturforskare och alla som är intresserade av poetiska frågor. Konferensen är öppen för alla och en fortsättning på traditionen från Helsingfors poetikkonferens, som grundades för 20 år sedan som ett parallellarrangemang till Runokuu och som ordnades i olika former och många olika sammanhang under åren 2005–2012. Syftet med poesikonferensen är att upprätthålla en dialog mellan forskare, poeter, konstnärer från andra områden och publiken. Publiken uppmuntras att diskutera inte bara med föreläsarna utan också med varandra. Talare på konferensen är Jonis Hartman, A. V. Marraccini, Merima Dizdarević, Antti Salminen och Berta García Faet. Diskussionens språk: engelska och finska Läs mer om festivalen och programmet (sidan finns på finska och engelska).
Helsinki Poetics Conference is an open, seminar-style event aimed at poets, writers, and literary scholars, as well as anyone interested in questions of poetics. The conference continues the tradition of the Helsinki Poetics Conference, founded 20 years ago as a parallel event to Runokuu (Poetry Moon) and held in various forms and venues between 2005 and 2012. The aim of the Poetics Conference is to foster dialogue between researchers, poets, artists from other fields, and the public. The theme of the 2026 Poetry Moon Poetics Conference is breath. The theme opens up perspectives on the rhythm and language of poetry, as well as more broadly on experiences of being, embodiment, and shared space. Breath can be understood as a biological, political, and aesthetic phenomenon: a continuous exchange in and out, between the individual and the environment. The speakers are Jonis Hartman, A. V. Marraccini, Merima Dizdarević, Antti Salminen and Berta García Faet. The languages of the event are English and Finnish. Free admission. The events assume an adult audience but have no age restriction. In collaboration with: Caisa, Versopolis, Goethe-Institut Finnland. href="https://runokuu.fi/en/">Read more about the festival and programme.
Caisa Poetry Night – Kirjallisuusfestivaali Runokuu
Caisa Poetry Night – Litteraturfestivalen Runokuu
Caisa Poetry Night – Runokuu / Poetry Moon Literature Festival
Runokuu-festivaali tuo Caisan salin lavalle joukon kansainvälisiä runoilijoita.
Festivalen Runokuu samlar en rad internationella poeter på scenen i Salen i Caisa.
Poetry Moon Literature Festival brings international poets to the stage of Caisa on 19 August 2026.
Runokuu-festivaali tuo Caisan salin lavalle joukon kansainvälisiä runoilijoita. Runojaan lausuvat Molly Ripatti, DC Restaino, Iona Carmine Roisin sekä Jonis Hartman. Tapahtuma on englanninkielinen. href="https://runokuu.fi/">Lue lisää festivaalista ja sen ohjelmasta. Tapahtuman esittely englanniksi: Poetry Moon Literature Festival brings international poets to the stage of Caisa on 19 August 2026. Poetry Moon delights poetry lovers in Helsinki and its outskirts every August. International Poetry Night at Cultural Centre Caisa 19th of August 2026 brings together a vibrant and diverse array of voices from around the world. The evening features performances by Molly Ripatti, DC Restaino, Iona Carmine Roisin and Jonis Hartman. The language of the event is English. Free entrance. The events assume an adult audience but have no age restriction. In Collaboration with: Caisa, Goethe-Institut Finnland.
Festivalen Runokuu samlar en rad internationella poeter på scenen i Salen i Caisa. Molly Ripatti, DC Restaino, Iona Carmine Roisin och Jonis Hartman läser upp sina dikter. Evenemanget är på engelska. Läs mer om festivalen och programmet (sidan finns på finska och engelska). Evenemanget presenteras på engelska.
Poetry Moon Literature Festival brings international poets to the stage of Caisa on 19 August 2026. Poetry Moon delights poetry lovers in Helsinki and its outskirts every August. International Poetry Night at Cultural Centre Caisa 19th of August 2026 brings together a vibrant and diverse array of voices from around the world. The evening features performances by Molly Ripatti, DC Restaino, Iona Carmine Roisin and Jonis Hartman. The language of the event is English. Free entrance. The events assume an adult audience but have no age restriction. In Collaboration with: Caisa, Goethe-Institut Finnland. <a > href="https://runokuu.fi/en/">Read more about the festival and programme.
Poetry in a Time of Crisis – Kirjallisuusfestivaali Runokuu
Poetry in a Time of Crisis – Litteraturfestivalen Runokuu
Poetry in a Time of Crisis – Runokuu / Poetry Moon Literature Festival
Englanninkielisessä paneelikeskustelussa pureudutaan runouden mahdollisuuksiin ja rajoitteisiin kriisien merkkaamassa ajassa.
I paneldiskussionen på engelska diskuteras poesins möjligheter och begränsningar i en tid präglad av kriser.
Poetry has always been bound to moments of crisis, bearing witness to histories of loss, war, and cruelty.
Englanninkielisessä paneelikeskustelussa pureudutaan runouden mahdollisuuksiin ja rajoitteisiin kriisien merkkaamassa ajassa. href="https://runokuu.fi/">Lue lisää festivaalista ja sen ohjelmasta. Keskustelun esittely englanniksi: Poetry has always been bound to moments of crisis, bearing witness to histories of loss, war, and cruelty. Living in a time with no shortage of atrocities, we are confronted with a question: How is poetry actually able to survive, let alone thrive, in such conditions? Powerful global superpowers continue to shape the conditions in which current conflicts unfold, and in which they are being narrated. At the same time, artists, activists, and communities face increasing pressure through surveillance, censorship, and repression. The terrain is fraught and uncertain for anyone working in the literary field today. Can poetry still intervene meaningfully in the present? What space remains for dissent, for ambiguity, for care? The discussion will reflect on the possibilities and limits of poetry in a time of crisis: what it means to write, and read, under the pressures of today. This discussion brings together three writers working across different geographies and practices: Molly Ripatti, writer and coordinator currently studying at Trinity College Dublin; DC Restaino, a London-based writer originally from Texas; and A.V. Marraccini, a New York–based critic, writer, and historian of art. The conversation will be moderated by Kimmo Kallio. Readings by Ripatti and Restaino will also take place later the same evening as part of Caisa Poetry Night. The language of the discussion is English. We assume an adult audience, but the Runokuu / Poetry Moon events have no age restriction.
I paneldiskussionen på engelska diskuteras poesins möjligheter och begränsningar i en tid präglad av kriser. Läs mer om festivalen och programmet (sidan finns på finska och engelska). Diskussionen presenteras på engelska.
Poetry has always been bound to moments of crisis, bearing witness to histories of loss, war, and cruelty. Living in a time with no shortage of atrocities, we are confronted with a question: How is poetry actually able to survive, let alone thrive, in such conditions? Powerful global superpowers continue to shape the conditions in which current conflicts unfold, and in which they are being narrated. At the same time, artists, activists, and communities face increasing pressure through surveillance, censorship, and repression. The terrain is fraught and uncertain for anyone working in the literary field today. Can poetry still intervene meaningfully in the present? What space remains for dissent, for ambiguity, for care? The discussion will reflect on the possibilities and limits of poetry in a time of crisis: what it means to write, and read, under the pressures of today. This discussion brings together three writers working across different geographies and practices: Molly Ripatti, writer and coordinator currently studying at Trinity College Dublin; DC Restaino, a London-based writer originally from Texas; and A.V. Marraccini, a New York–based critic, writer, and historian of art. The conversation will be moderated by Kimmo Kallio. Readings by Ripatti and Restaino will also take place later the same evening as part of Caisa Poetry Night. The language of the discussion is English. We assume an adult audience, but the Runokuu / Poetry Moon events have no age restriction. href="https://runokuu.fi/en/">Read more about the festival and programme.
Metsän suojassa – Utopiapedagogiikkaa: professori Antti Rajalan ja väitöskirjatutkija Aki Saariahon luento
Metsän suojassa – I skydd av skogen – Utopiapedagogiikkaa (Utopisk pedagogik): föreläsning av professor Antti Rajala och doktorand Aki Saariaho
Metsän suojassa – In the Shelter of the Forest – Utopiapedagogiikkaa (Utopian pedagogy): a lecture by Professor Antti Rajala and Doctoral Candidate Aki Saariaho
Luento esittelee utopiapedagogiikan historiaa, taustaa ja keskeisiä ajatuksia professori Antti Rajalan johdolla.
Föreläsningen ger en översikt över den utopiska pedagogikens historia, bakgrund och centrala idéer under ledning av professor Antti Rajala.
The lecture, led by Professor Antti Rajala, presents the history, background and key concepts of utopian pedagogy.
Luento esittelee utopiapedagogiikan historiaa, taustaa ja keskeisiä ajatuksia professori Antti Rajalan johdolla. Lisäksi väitöskirjatutkija Aki Saariaho kuvaa, miten utopiapedagogiikkaa on sovellettu käytännössä lukio-opetuksessa. Utopian ydin on toisin oleminen. Siinä on kyse hyvinvoinnin ja hyvän elämän ehtojen ja merkityksen tutkimisesta. Luennolla tarkastellaan konkreettisten utopioiden pedagogiikkaa: miten opetus voi tukea nuorten yhteiskunnallista toimijuutta ja auttaa heitä vaikuttamaan lähiyhteisöissään, yhteiskunnassa ja globaalisti. Esimerkkinä esitellään Otaniemen lukiossa toteutettu opetuskokeilu, jossa lukiolaiset hyödynsivät tekoälyä ja visioivat vaihtoehtoisia tulevaisuuksia Suomelle. Kaikissa opiskelijoiden utopiamalleissa on metsä jollain tavalla osallisena.
Föreläsningen ger en översikt över den utopiska pedagogikens historia, bakgrund och centrala idéer under ledning av professor Antti Rajala. Dessutom beskriver doktoranden Aki Saariaho hur den utopiska pedagogiken har tillämpats i praktiken inom gymnasieundervisningen. Kärnan i utopin är att vara annorlunda. Det handlar om att undersöka villkoren för och betydelsen av välbefinnande och ett gott liv. Föreläsningen behandlar pedagogiken bakom konkreta utopier: hur undervisningen kan stödja ungdomars samhällsengagemang och hjälpa dem att påverka i sina lokalsamhällen, i samhället i stort och globalt. Som exempel presenteras ett undervisningsförsök som genomfördes på gymnasieskolan Otaniemen lukio, där gymnasieeleverna använde sig av artificiell intelligens för att skissa på alternativa framtidsscenarier för Finland. I samtliga av elevernas utopiska modeller ingår skogen på ett eller annat sätt. Evenemanget är en del av den multisensoriska utställningen och evenemangshelheten Metsän suojassa, som bjuder in oss att reflektera över skogens framtid genom konst, vetenskap och deltagande. Läs mer om evenemanget. Utställningen och evenemangen är en del av Helsingfors stads kulturtjänsters miljöprogram. Inträdet till utställningen och evenemangen är fritt.
The lecture, led by Professor Antti Rajala, presents the history, background and key concepts of utopian pedagogy. Additionally, Doctoral Candidate Aki Saariaho describes how utopian pedagogy has been applied in practice in general upper secondary school education. Utopia is essentially about imagining things differently. It is about exploring the conditions and significance of wellbeing and a good life. The lecture examines the pedagogy of concrete utopias: how teaching can support young people’s social agency and help them make a difference in their local communities, in society and globally. As an example, the lecture presents a teaching trial carried out at Otaniemi Upper Secondary School, in which pupils used artificial intelligence to envisage alternative futures for Finland. In all of the students’ utopian models, the forest plays a part in some way. The event is part of the multi-sensory In the Shelter of the Forest exhibition and event series that invites you to reflect on the future of the forest through art, science and participation. Learn more about the event series. The exhibition and events are part of the environmental programme of the City of Helsinki Cultural Services. The exhibition and events are free of charge.
Borrowed Cities ("lainakaupungit") on paikkasidonnainen audiokävely, joka johdattaa yleisönsä opastetulle kierrokselle Helsinkiin.
Borrowed Cities (Lånade städer) är en platsspecifik ljudvandring som tar publiken med på en guidad tur genom Helsingfors.
Borrowed Cities is a site-specific audio-walk that leads audiences on a guided tour through Helsinki.
Borrowed Cities ("lainakaupungit") on paikkasidonnainen audiokävely, joka johdattaa yleisönsä opastetulle kierrokselle Helsinkiin. Esitys lähtee Kulttuurikeskus Caisasta, Leipätehtaan sisäpihalta osoitteessa Kaikukatu 4 B. Teos käyttää itse kaupunkia näyttämönä, jolla se tutkii, kuinka ekologinen menetys ja muuttoliike horjuttavat tilakokemustamme. Heijastamalla uhanalaisten kaupunkien katkelmia Helsingin kaduille teos kyseenalaistaa ajatuksen, että kriisit kuuluisivat vain niiden syntypaikkoihin, ja esittää, kuinka kaupungit imevät itseensä tarinoita, suruja ja tulevaisuuksia myös pitkien matkojen takaa. Kävelyä ohjaavat niiden kertomukset, joiden elämää ekologinen trauma on muokannut: paikallisten yhteisöjen, maahanmuuttajien ja muiden, joilla on omakohtaista kokemusta ympäristön epävakaudesta. Helsinki näyttäytyy heidän näkökulmastaan. Yhdessä kävelemällä teos pyrkii luomaan yhteisen tilan kuuntelemiselle, välittämiselle ja kulttuurienväliselle ymmärrykselle. Mitä tarkoittaa kantaa useita alueita yhdessä ruumiissa? Miten muisti voi paljastaa ilmastoepäoikeudenmukaisuuden eriarvoiset todellisuudet? Ohjaus: Shaghayegh Ansari, Aref Houshmandnia Käsikirjoitus: Aref Houshmandnia Esiintyjä: Shaghayegh Ansari Äänisuunnittelu: Maija Suominen Liput: 10 € osoitteesta lippu.fi Taiteiden yönä 20.8. järjestetään kaksi maksutonta kävelyä klo 17 ja 20: ilmoittaudu sähköpostilla osoitteeseen caisa.tiedotus@hel.fi. Kullekin Taiteiden yön kävelylle otetaan mukaan 10 osallistujaa / kävely. Esityksen kieli: englanti / farsi Esityksen kesto: n. 1,5 t Ikärajasuositus: 16-v. ja sitä vanhemmat
Borrowed Cities (Lånade städer) är en platsspecifik ljudvandring som tar publiken med på en guidad tur genom Helsingfors. Verket använder staden själv som scen för att utforska hur ekologiska förluster och migration rubbar vår känsla av tillhörighet. Genom att projicera fragment av hotade städer på Helsingfors gator ifrågasätter verket uppfattningen att kriser bara berör de platser där de inträffar och antyder att städer tar till sig berättelser, sorger och framtider från fjärran platser. Berättelserna från dem vars liv har präglats av ekologiska trauman – lokalsamhällen, invandrare och andra som har upplevt miljöförändringar – styr vandringen och låter oss se Helsingfors ur deras perspektiv. Genom den gemensamma vandringen vill verket skapa ett delat rum av lyssnande, omsorg och förståelse över kulturgränserna. Vad innebär det att bära flera geografier i en och samma kropp? Hur kan minnen belysa de ojämlika realiteterna i klimatorättvisan? Regissör: Shaghayegh Ansari, Aref Houshmandnia Författare: Aref Houshmandnia Artist: Shaghayegh Ansari Ljuddesigner: Maija Suominen Under Konstens natt den 20 augusti ordnar vi två avgiftsfria vandringar kl. 17.00 och 20.00. Biljetter till de övriga vandringarna kostar 10 euro. Föreställningens språk: Engelska Föreställningen startar vid kulturcentret Caisa, på innergården på Ekogatan 4 B.
Borrowed Cities is a site-specific audio-walk that leads audiences on a guided tour through Helsinki. The performance sets off from Cultural Centre Caisa on the courtyard of Kaikukatu 4 B. The work uses the city itself as the stage for exploring how ecological loss and migration unsettle our sense of place. By projecting fragments of endangered cities onto the streets of Helsinki, the piece challenges the idea that crises belong only to their locations and suggests that cities absorb stories, griefs, and futures from far away. The narratives of the ones whose lives have been shaped by ecological trauma – local communities, immigrants, and others with lived experience of environmental instability, guide the walk and allow Helsinki to be seen through their perspective. By walking together, the work tries to create a shared space of listening, care, and cross-cultural understanding. What does it mean to carry multiple geographies within one body? How can memory reveal the uneven realities of climate injustice? Director: Shaghayegh Ansari, Aref Houshmandnia Writer: Aref Houshmandnia Performer: Shaghayegh Ansari Sound designer: Maija Suominen Tickets: 10 euros, sold at lippu.fi. On the Night of the Arts, two free-of-charge walks are held at 17.00 and 20.00: register via email at caisa.tiedotus@hel.fi. There is room for 10 participants per walk. Performance language: English / Farsi Age recommendation: 16 and older Performance duration: 1.5 h
Borrowed Cities ("lainakaupungit") on paikkasidonnainen audiokävely, joka johdattaa yleisönsä opastetulle kierrokselle Helsinkiin. Esitys lähtee Kulttuurikeskus Caisasta, Leipätehtaan sisäpihalta osoitteessa Kaikukatu 4 B. Teos käyttää itse kaupunkia näyttämönä, jolla se tutkii, kuinka ekologinen menetys ja muuttoliike horjuttavat tilakokemustamme. Heijastamalla uhanalaisten kaupunkien katkelmia Helsingin kaduille teos kyseenalaistaa ajatuksen, että kriisit kuuluisivat vain niiden syntypaikkoihin, ja esittää, kuinka kaupungit imevät itseensä tarinoita, suruja ja tulevaisuuksia myös pitkien matkojen takaa. Kävelyä ohjaavat niiden kertomukset, joiden elämää ekologinen trauma on muokannut: paikallisten yhteisöjen, maahanmuuttajien ja muiden, joilla on omakohtaista kokemusta ympäristön epävakaudesta. Helsinki näyttäytyy heidän näkökulmastaan. Yhdessä kävelemällä teos pyrkii luomaan yhteisen tilan kuuntelemiselle, välittämiselle ja kulttuurienväliselle ymmärrykselle. Mitä tarkoittaa kantaa useita alueita yhdessä ruumiissa? Miten muisti voi paljastaa ilmastoepäoikeudenmukaisuuden eriarvoiset todellisuudet? Ohjaus: Shaghayegh Ansari, Aref Houshmandnia Käsikirjoitus: Aref Houshmandnia Esiintyjä: Shaghayegh Ansari Äänisuunnittelu: Maija Suominen Taiteiden yönä 20.8. järjestetään kaksi maksutonta kävelyä klo 17 ja 20: ilmoittaudu sähköpostilla osoitteeseen caisa.tiedotus@hel.fi. Kullekin Taiteiden yön kävelylle otetaan mukaan 10 osallistujaa / kävely. Esityksen kieli: englanti / farsi Esityksen kesto: n. 1,5 t Ikärajasuositus: 16-v. ja sitä vanhemmat
Borrowed Cities is a site-specific audio-walk that leads audiences on a guided tour through Helsinki. The performance sets off from Cultural Centre Caisa on the courtyard of Kaikukatu 4 B. The work uses the city itself as the stage for exploring how ecological loss and migration unsettle our sense of place. By projecting fragments of endangered cities onto the streets of Helsinki, the piece challenges the idea that crises belong only to their locations and suggests that cities absorb stories, griefs, and futures from far away. The narratives of the ones whose lives have been shaped by ecological trauma – local communities, immigrants, and others with lived experience of environmental instability, guide the walk and allow Helsinki to be seen through their perspective. By walking together, the work tries to create a shared space of listening, care, and cross-cultural understanding. What does it mean to carry multiple geographies within one body? How can memory reveal the uneven realities of climate injustice? Director: Shaghayegh Ansari, Aref Houshmandnia Writer: Aref Houshmandnia Performer: Shaghayegh Ansari Sound designer: Maija Suominen On the Night of the Arts, two free-of-charge walks are held at 17.00 and 20.00: register via email at caisa.tiedotus@hel.fi. There is room for 10 participants per walk. Performance language: English / Farsi Age recommendation: 16 and older Performance duration: 1.5 h
Jussi Rinta-Hoiska: Lukosta valoon – Från mörker till ljus
Jussi Rinta-Hoiska: Lukosta valoon – From Lock to Light
Jussi Rinta-Hoiska on työskennellyt yhteiskunnallisten aiheiden parissa lähes 20 vuoden ajan. Näyttelyssä on esillä vanhoja ja uusia valokuva- ja videoteoksia.
Jussi Rinta-Hoiska har arbetat med samhällsfrågor i nästan 20 år. Utställningen visar både äldre och nya foto- och videoverk.
Jussi Rinta-Hoiska’s work has focused on social topics for almost 20 years. This exhibition features a selection of old and new photo and video works.
Jussi Rinta-Hoiska on työskennellyt yhteiskunnallisten aiheiden parissa lähes 20 vuoden ajan. Näyttelyssä on esillä vanhoja ja uusia valokuva- ja videoteoksia. ”Ensimmäinen taidevalokuvani Lukosta valoon valmistui vuonna 2006. Tästä on kulunut lähes 20 vuotta. Näyttelyn teokset kertovat nuoren tytön matkasta. Alussa tyttö ei tiedä, mihin suuntaan mennä. Häneltä puuttuu tietoa, ja hän tuntee olevansa ulkopuolinen. Lopulta tyttö löytää avaimen ja pääsee vapaaksi suljetusta tilasta. Matkallaan tyttö tutkii yhteiskuntaa ja itseään. Hän kulkee pimeästä valoon, oppii ymmärtämään omaa elämäänsä ja löytää itsevarmuutta kielen kautta. Lopulta hän kasvaa vahvemmaksi ja jatkaa eteenpäin. Näyttelyyn järjestetään opastus suomalaisella viittomakielellä lauantaina 22.08.2026 klo 13.00–14.00.
Jussi Rinta-Hoiska har arbetat med samhällsfrågor i nästan 20 år. Utställningen visar både äldre och nya foto- och videoverk. ”Jag skapade mitt första konstfoto, Lukosta valoon, 2006. Det har gått nästan 20 år sedan dess. Verken i utställningen skildrar en ung flickas resa. I början vet flickan inte åt vilket håll hon ska gå. Hon saknar kunskap och känner sig utanför. Till slut hittar flickan nyckeln och kan ta sig ut ur det låsta rummet. Under sin resa utforskar flickan samhället och sig själv. Hon går från mörker till ljus, lär sig att förstå sitt eget liv och finner självsäkerhet genom språket. Till slut blir hon starkare och går vidare. En guidning på finskt teckenspråk hålls på utställningen lördagen den 22 augusti 2026 kl. 13.00–14.00.
Jussi Rinta-Hoiska’s work has focused on social topics for almost 20 years. This exhibition features a selection of old and new photo and video works. “My first art photograph, Lukosta valoon (‘From Lock to Light’), was completed in 2006. Almost 20 years have passed since then. The works in the exhibition tell the story of a young girl’s journey. At first, the girl doesn’t know which way to go. She lacks information and feels like an outsider. Eventually, the girl finds a key and manages to free herself from the containment. On her journey, the girl explores society and herself. She goes from darkness into light, learns to understand her own life and finds self-confidence through language. In the end, she grows stronger and carries on.” A guided tour of the exhibition will be held in Finnish Sign Language on Saturday 22 August 2026 at 13.00–14.00.