Gallinago gallinago är en vacker och makaber konsert för alla vi som förlorat får kraft och bytt ut schamanen mot en popstjärna.
The Common Snipe (Gallinago gallinago) is a kind of mythical bird, whose rattling call brings good luck in the evenings, but at night is said to be a harbinger of death.
Reetta-Kaisa Iles I Ville Rauhala I Janne Teivainen: Gallinago gallinago - taivaanvuohi – – Ruumiillinen konsertto tanssille, kontrabassolle ja elektroniikalle
Reetta-Kaisa Iles I Ville Rauhala I Janne Teivainen: Gallinago gallinago - taivaanvuohi – – En fysisk konsert för dans, kontrabas och elektronik
Reetta-Kaisa Iles I Ville Rauhala I Janne Teivainen: Gallinago gallinago - taivaanvuohi – A corporeal concerto for dancing, double bass, and electronics.
Kantaesitys huhtikuussa Kanneltalossa! Esitys on saanut inspiraationsa linnusta nimeltä Gallinago gallinago eli taivaanvuohi. Kansanperinteessä sen lauluun on liitetty kaikenlaista mystistä: joskus hyvää onnea, joskus kuoleman ennettä. Se on sielulintu, joka kulkee maailmojen välissä. Tässä esityksessä se toimii vertauskuvana ihmiselle, joka yrittää löytää paikkaansa maailmassa. Gallinago gallinago – taivaanvuohi on esitys, jossa musiikki, liike ja visuaalisuus kietoutuvat yhdeksi vaikuttavaksi kokemukseksi. Lavalla yhdistyvät tanssi, kontrabasso, ihmisääni ja elektroniikka tavalla, joka koskettaa. Gallinago gallinago on kaunis ja rujo esitys kaikille meille voimansa kadottaneille, shamaaninsa poptähtiin vaihtaneille ihmispoloille. Common Spine -kollektiivi Laulu, tanssi, koreografia, sävellys, tekstit: Reetta-Kaisa Iles Kontrabasso, sävellys, äänisuunnittelu, tekstit: Ville Rauhala Valo- ja videosuunnittelu, äänisuunnittelu, tekstit: Janne Teivainen Konseptin mentorointi ja kiertuetuotanto: Harri Kuorelahti Pukusuunnittelu: Antrea Kantakoski Kesto n. 1 tunti
Gallinago gallinago är en vacker och makaber konsert för alla vi som förlorat får kraft och bytt ut schamanen mot en popstjärna. Enkelbeckasinen (Gallinago gallinago) är en fågel vars gnällande läte ger lycka om man hör det på kvällen, men förebådar död nattetid. Den är de gamla gummornas självfågel. I enkelbeckasinen lever själen av en myglare som lurat döden och varken kommer till himlen eller helvetet, utan är dömd att sväva mellan världarna för evigt. ”Vi obetydliga, gråa gnällspikar försöker vada ifrån det ofrånkomliga slutet. Vi är så rädda för döden att vi inte vågar leva. Vi fruktar livet för att det påminner oss för mycket om döden.”* Verkets musikaliska ryggrad skapas av ett samspel mellan den mänskliga rösten, kontrabasen och elektroniken. De visuella inslagen och den karelskinspirerade formdesignen skapar ett säreget föreställningsuniversum, inom vilket en mörk, arkaisk-avantgardistisk musikvärld virvlar. Föreställningen är en syntes av rörelse och den mänskliga rösten, som kombinerar sångens kraft, rustika etnotoner och spoken word. Kompositörerna hämtar inspiration från både folktradition och 70-talets loft jazz i New York. De flerspråkiga texterna påminner mer om post-pop-poesi än om traditionella låttexter. Längd: cirka 1 timme Common Spine-kollektivet Sång, dans, koreografi, tonsättning, texter: Reetta-Kaisa Iles Kontrabas, tonsättning, ljuddesign, texter: Ville Rauhala Ljus- och videodesign, ljuddesign, texter: Janne Teivainen På scenen: Reetta-Kaisa Iles, Ville Rauhala och Janne Teivainen Kostym: Antrea Kantakoski Konceptrådgivning och turnéproduktion: Harri Kuorelahti Fotografering: Mortti Saarnia Reetta-Kaisa Iles är doktorand vid konstnärsutbildningen MuTri vid Konstuniversitetets Sibelius-Akademi. Gallinago gallinago är den första delen av hennes konstnärliga studie. Handledare för avhandlingen är koreograferna Ervi Sirén och Elina Pirinen samt forskaren Anne Tarvainen. *Citat av Reetta-Kaisa Iles
The Common Snipe (Gallinago gallinago) is a kind of mythical bird, whose rattling call brings good luck in the evenings, but at night is said to be a harbinger of death. It is a soul-bird, especially for old women. Within the snipe lives the soul of a gambler who has cheated death; one who, unable to enter Heaven or Hell, is doomed to forever soar between worlds. “We, the insignificant gray rattlers, wade through life trying to escape our inevitable end. We fear death so much that we dare not live. We fear life, because it reminds us too much of death.”* The musical backbone of the work is created by a dialogue between the human voice, double bass, and electronics. Visuals and fashion design - strongly inspired by Karelian folklore - create a unique performance universe, whose core is a dark, archaic-avant-garde sound world. The performative narrative is shaped by the synthesis of movement and the human voice, where dance merges with breathing, singing power, rustic ethnic tones, and spoken word. The creators draw from both folk traditions and 1970s New York loft jazz. The multilingual texts are closer to post-pop poetry than to traditional song lyrics. A beautiful and macabre concerto for all of us poor souls who have lost our power, who have exchanged our shamans for pop stars. Duration: 1 h Vocals, dance, choreography, composition, text: Reetta-Kaisa Iles Double bass, composition, sound design, text: Ville Rauhala Lighting and video design, sound design, text: Janne Teivainen Performers: Reetta-Kaisa Iles, Ville Rauhala, Janne Teivainen Costume design: Antrea Kantakoski Harri Kuorelahti: concept mentoring / tour production Mortti Saarnia: photography Reetta-Kaisa Iles is a doctoral researcher in the MuTri Doctoral School for Artists at the Sibelius Academy of the University of the Arts Helsinki. Gallinago Gallinago is the first artistic component of her doctoral research. The work has been supervised by choreographers Ervi Sirén and Elina Pirinen, as well as researcher Anne Tarvainen. *Quote: Reetta-Kaisa Iles