Ateljé Verbena on Viiskulmassa sijaitseva täyden palvelun kukkakauppa. Ateljé Verbana järjestää myös tilauksesta kukkakimppu-, asetelma ja kranssikursseja. Ateljé Verbanassa on myös taidenäyttelyitä.
Ateljé Verbena är en blomsteraffär i Femkanten. Ateljé Verbana ordnar också enligt överenskommelse blombukett-, arrangemangs- och kranskurser. I Ateljé Verbana ordnas också konstutställningar.
Ateljé Verbana is a flower shop located in Viiskulma. Ateljé Verbana organizes also upon request bouquet, arrangement and wreath courses. Art exhibitions are also organized in Ateljé Verbana.
Arkkitehti Theodor Höijerin suunnittelema Ateneum-rakennus valmistui 1887 Suomen taideyhdistyksen ja Suomen taideteollisuusliiton ylläpitämien taidekoulujen ja -kokoelmien käyttöön. Julkisivua koristaa teksti Concordia res parvae crescunt(Sovussa pienet asiat kasvavat). C.E. Sjöstrand sai Ateneumin rakennuksen fasadin veistoskoristelun tehtäväkseen. Julkisivun päätykolmiossa taiteen jumalatar seppelöi taiteen ja taideteollisuuden. Päätyä kannattelevat neljä karyatidia; naishahmoa, joilla on käsissään neljän eri taiteenalan symbolit: kuvanveisto, maalaus, piirustus ja arkkitehtuuri. Pääoven yläpuolella rintakuvissa on kolme taiteenhistorian suurta mestaria: Bramante, Feidias ja Rafael. Muusta rakennuksen koristelusta vastasivat kuvanveistäjä Ville Vallgren ja koristeveistäjä Magnus von Wright. C. E. Sjöstrand oli ruotsalainen kuvanveistäjä, joka oli innoittunut jo varhain Kalevalasta ja jonka Fredrik Cygnaeus kutsui Suomeen toteuttamaan Henrik Gabriel Porthanin muistomerkin. Tämän jälkeen Sjöstrand vaikutti pitkään Suomessa taiteilijana ja kuvanveistonopettajana. Häntä kunnioitetaan Suomen veistotaiteen perustajana.
Ateneum, byggnaden för Finska konstföreningens och Konstflitföreningens samlingar och skolor, som ritats av arkitekten Theodor Höijer, stod färdig 1887. Fasadens motto lyder: Concordia res parvae crescunt (Genom endräkt växer små företag). C.E. Sjöstrand fick uppdraget att utföra fasadens skulpturer. På gavelfältet bekransar konstens gudinna konsten och konstindustrin. Mittgruppen uppbärs av fyra karyatider: kvinnofigurer som föreställer Arkitekturen, Geometrin, Skulpturen och Målarkonsten. Ovanför huvudentrén ser vi bysterna av konsthistoriens stora mästare: Bramante, Fidias och Rafael. Den övriga skulpturutsmyckningen gjordes av Ville Vallgren och dekorationsskulptören Magnus von Wright. C.E. Sjöstrand var en svensk skulptör som redan tidigt inspirerades av Kalevala. Han inbjöds till Finland av Fredrik Cygnaeus för att utföra ett minnesmärke över H.G. Porthan. Sjöstrand verkade sedan länge i Finland som skulptör och lärare vid Finska konstföreningens ritskola. Han bär äretiteln "den finländska skulpturens fader".
The Ateneum building, designed by architect Theodor Höijer, was completed in 1887. It was originally built for the art schools and collections of the Fine Arts Association of Finland and the Finnish Society of Crafts and Design. The inscription "Concordia res parvae crescunt" (Small things grow in harmony) on the facade refers to the coexistence of the fine and the applied arts in the same building. Execution of the facade's decoration was commissioned from sculptor Carl Eneas Sjöstrand. In the triangular tympanum, the Goddess of Art is holding wreaths above the symbols of the fine and the applied arts. The tympanum is supported by four caryatids, or female figures, who are holding the symbols of sculpture, painting, geometry and architecture. Above the main entrance are the portraits of the three great masters of art, Bramante, Phidias and Raphael. The rest of the building was decorated by sculptor Ville Vallgren and decorative sculptor Magnus von Wright. The fasade decoration doesn't belong to the collections of the Helsinki Art Museum.
Bramante, Feidias och Rafael / Ateneums fasadskulpturer
Facade decoration of Ateneum / Ateneumin julkisivuveistokset
Ateneumin tutkijakirjasto (Kansallisgallerian kirjasto)
Ateneums forskarbibliotek (Nationalgalleriets bibliotek)
Ateneum Research Library (The Finnish National Gallery's library)
Jussi ja Toivo Paatelan suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1928 ja toimi lääketieteellisen tiedekunnan käytössä aina vuosituhannen vaihteeseen asti. Rakennus vaurioitui vuoden 1944 suurpommituksissa kuten monet muutkin keskusta-alueen rakennukset ja se kunnostettiin heti sodan päätyttyä. Nykyään rakennuksessa toimii kasvatustieteellinen tiedekunta.
Byggnaden, som ritades av Jussi och Toivo Paatela, stod klar 1928 och användes av medicinska fakulteten fram till millennieskiftet. Liksom många andra byggnader i stadskärnan skadades byggnaden under bombningarna 1944 och restaurerades omedelbart efter krigsslutet. Idag inrymmer byggnaden utbildningsfakulteten.
Designed by Jussi and Toivo Paatela, the building was completed in 1928 and was used by the Faculty of Medicine until the turn of the millennium. Like many other buildings in the city centre, the building was damaged in the 1944 bombing raids and was restored immediately after the end of the war. Today, the building houses the Faculty of Education.
Asiakaspalvelu: info@verkkotalo.fi, 045-8740875
Käytetyt tietokoneet ja kannettavat. Parhaat hinnat ja suurin valikoima Uudellamaalla. Edullinen ATK-Huolto Helsingissä. Asiakaspalvelu: info@atk-malmi.fi, 045 313 7777.
Begagnade datorer och bärbara datorer.De bästa priserna och urvalet i Finland. Prisvärd IT-tjänst i Helsingfors.
Used computers and laptops.The best prices and selection in Finland. Affordable IT Service in Helsinki.
Malmin kauppatie 18, Prisman talo, 3. krs
Malms handelsväg 18, Prisman huset, 3. vån.
Malmin kauppatie 18, Prisman house, 3. floor
Theodor Höijerin suunnittelema Vakuutusyhtiö Kalevan talo valmistui vuonna 1889. Rakennuksen lähtökohtana oli pohjoisitalialainen varhaisrenessanssi, mutta Höijerin arkkitehtuuri sisältää vain viitteellisiä yhtymäkohtia renessanssin ylempien kerrosten arkkitehtuurin ollessa lähinnä barokkimaisen runsasta. Toisen kerroksen kulmaulokkeen Atlantit valmisti Robert Stigell. Atlantti sanan kreikankielinen vastine atlas merkitsee taivasta kannattelevaa taruhenkilöä ja hellenistisen arkkitehtuurin miestä kuvaavaa kannattajapatsasta. Atlantit korvasivat pylväät ja pilarit yleisesti myös barokin arkkitehtuurissa. Stigellin Atlantit ovat eläimentaljaan sonnustautuneita, antiikin ihanteiden mukaisia miesfiguureita Robert Stigell edusti renessanssin luonnonmukaisuuteen liittyvää realismia Suomen kuvanveistotaiteessa. Hän oli opiskellut ensin kivenhakkaajaksi Pietarissa ja jatkanut sitten opintojaan Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Suomessa, San Lucan akatemiassa Roomassa sekä Ecole des Beaux-Arts:ssa Pariisissa. Muita Stigellin julkisivu-veistoksia Helsingissä on: mm. Aleksi 13 -tavaratalon julkisivuveistokset Metsästys ja Kehruu sekä Vanhan ylioppilastalon Ilmarinen ja Väinämöinen. Teos ei kuulu HAMin hallinnoimaan Helsingin kaupungin taidekokoelmaan.
Försäkringsbolaget Kalevas hus är ritat av Theodor Höijer och stod färdigt 1889. Utgångspunkten för fasadarkitekturen är norditaliensk ungrenässans, men Höijers arkitektur innehåller närmast antydningar till den historiska stilen och de övre våningarna har barockinspirerade detaljer. Atlanterna i andra våningens utsprång skulpterades av Robert Stigell. Atlas, det grekiska ordet för atlant, är en mytisk figur som bär upp himlavalvet och är en skulptur med bärande funktion i den hellenistiska arkitekturen. Också i barockarkitekturen är det vanligt med atlanter istället för kolonner och pelare. Stigells Atlanter är iklädda djurhudar och skulpterade enligt antika ideal. Robert Stigell representerar realismen inom skulpturkonsten. Han hade studerat till stenhuggare i Petersburg och fortsatte sedan sina studier vid Konstföreningens ritskola i Helsingfors, San Luca-akademin i Rom och Ecole des Beaux-Arts i Paris. Stigell har bl.a. gjort fasadskulpturerna Jakten och Spinnerskan på nuvarande Aleksi 13 och Ilmarinen och Väinämöinen på Gamla studenthusets fasad. Verket ingår inte i Helsingfors stads konstsamling som förvaltas av HAM.
The Insurance Company Kaleva building, designed by Theodor Höijer, was completed in the year 1889. The design is based on early Renaissance of the north of Italy but the finished building merely refers to the period and the upper levels approach Baroque. The bay in the corner on the first floor, named Atlantes, was made by Robert Stigell. The Greek word 'atlas' refers to the mythical being supporting the heavens as well as the male figures of Hellenic architecture which were commonly used instead of columns and pillars also in Baroque architecture. Stigell's atlantes are dressed in animal skins and conform to classicist ideals. Robert Stigell's work represented the naturalist realism of the Renaissance. Originally he studied in Paris to become a stone cutter and later continued his studies in the drawing school of the Fine Arts Association of Finland, at the San Luca academy in Italy and the Ecole des Beaux-Arts in Paris. Works by Stigell located in Helsinki include the pieces in the facade of the department store Aleksi 13, titled Hunting and Spinning, and the statues of Ilmarinen and Väinämöinen in the facade of the Old Student Union building. The work doesn't belong to the City of Helsinki's art collection, which is managed by HAM.
Atlas on Aleksin Pihalla sijaitseva klubi ja terassi, joka tarjoaa ruokaa, juomia ja musiikkia.
Atlas är en klubb och terrass, belägen i Aleksis Piha. Mat, drycker och musik.
Atlas, located in Aleksin Piha, serves laid-back lunches, drinks and music.
Atom Piece -niminen teos on pronssivalos kuuden teoksen sarjasta. Henry Moore teki sen esityönä suurikokoiselle Ydinvoima - teokselle, joka on sijoitettuna Chicagon yliopiston kampukselle. Teeman edeltäjinä voidaan pitää kypäräaiheisia teoksia, jonka ensi variaation Moore teki toisen maailmansodan pommitusuhan alla. Atom Piece -teoksen voi nähdä kypäränä tai pääkallona ehkä myös sienimäisenä muodostelmana. Siinä on keskittynyttä voimaa ja uhkaa, mutta liikkeen ja suurenemisen vaikutelma puuttuu. Teoksen korkeus on 122 cm. Moore piti kuvanveistoa aiheiden ja muotojen staattisena ilmaisukeinona. Ks. myös Henry Mooren Reclining Figure with Pedestal (Lepäävä hahmo jalustalla) -veistosta Didrichsenin pihalla. Teos kuuluu Didrichsenin taidemuseon kokoelmiin.
Atomverk är en bronsavgjutning ur en serie av sex verk. Henry Moore gjorde den som förarbete inför det stora verket Atomkraft som finns på Chicago universitets kampus. Den första versionen av verk med hjälm-motiv gjorde Moore under II världskrigets bomdhot. Atomverket kan tolkas som en hjälm eller dödsskalle, kanske t.o.m. som en svampaktig formation. I skulpturen går att finna ett uttryck för centraliserad styrka och hot, men en inverkan av rörelse fattas. Verket mäter 122cm och det ingår i Didrichsens konstmuseums samling.
'Atomic Work' is a bronze casting from a series of six works. Henry Moore produced the work as a study for the large work 'Nuclear Energy', located on the Chicago University campus. The predecessors of the theme are helmet-like works. The first variation of which was created by Moore under the threat of bombardment during the Second World War. 'Atomic' work can be interpreted as a helmet, or a skull, or even a mushroom-like formation. It is a concentration of power and threat, without giving an impression of movement and expansion. Moore considered sculpturing as a static expression of themes and forms. The work belongs to the collections of the Didrichsen Art Museum. See also 'Reclining Figure on a Pedastal'.
Didrichsenin taidemuseo, Kuusilahdenkuja 1
Didrichsens konstmuseum, Granviksgränd 1
Didrichsen Art Museum, Kuusilahdenkuja 1
Atom Piece, työskentelymalli Ydinvoima-teosta varten
Atomverk, arbetsmodell för verket Kärnkraft
Au3 Kultasepät edustaa suomalaisen korumuotoilun kärkeä ja kultaseppien kollektiivi on toteuttanut koru-unelmia jo vuodesta 2003. Sepät suunnittelevat ja valmistavat kaikki korut itse alusta alkaen Helsingissä. Laatu on yksi tärkeimmistä kriteereistä ja omistautuminen näkyy jokaisen korun pienimmässäkin yksityiskohdassa. Au3 Kultasepät toteuttaa modernia ja oivaltavaa korumuotoilua niin juhlaan kuin arkeenkin, jokapäiväiseen käyttöön. Korkealaatuiset korut ovat tulevaisuuden klassikoita! Sepät tekevät korumallistojen lisäksi myös uniikkeja koruja tilaustyönä. Laadukkaat materiaalit hankitaan eettisesti ja vastuullisesti toimivilta toimittajilta.
Au3 Guldsmeder representerar toppen av finsk smyckesdesign. De skickliga guldsmederna har designat och tillverkat smycken sedan 2003. Alla smycken är designade och tillverkade från början i verkstaden i Helsingfors. Kvalitet är ett av de viktigaste kriterierna och engagemang kan ses i alla, även de minsta detaljer. Au3 gör en modern och insiktsfull smyckesdesign, som passar både till fest och vardagsbruk. Högkvalitativa smycken är framtidens klassiker! Smederna gör smyckeskollektioner och också unika smycken på beställning. Materialen av hög kvalitet inhandlas hos etiskt och ansvarsfullt verksamma leverantörer.
Au3 Goldsmiths represents the very best of the Finnish jewelry design. This skilled collective of goldsmiths have been designing and manufacturing jewelry already since 2003. The jewelry is made from the beginning in Helsinki. Quality is one of the most important criteria and dedication is seen in the smallest detail of every piece of jewelry. Au3 Goldsmiths design and manufacture modern and insightful jewelry for the special moments and everyday use. Au3's high quality jewelry are the classics of the future! The goldsmiths design and make their own jewelry collections and also unique jewelry by order. High quality materials are from ethically and responsibly-operating suppliers.
Bernard Meadows aloitti Henry Mooren assistenttina ja saavutti maailmanmainetta 1950-1960-luvuilla. Hän piti tuolloin näyttelyitä Lontoossa ja New Yorkissa sekä edusti maataan kahdesti Venetsian Biennaalissa. Perfektionistina hän teki pitkän uransa aikana vain sata veistosta. Mutta hänen teostensa laatu onkin tasaisempi kuin taiteilijoilla yleensä. Hänen ilmaisuaan on luonnehdittu "pelon geometriaksi". Hän käytti eläinhahmoja ilmaisemaan inhimillisiä tunteita etenkin kukkoja ja rapuja. Näin hän haki omaa ääntään veistäjänä ja irrottautui Henry Mooren vaikutuksesta. Hän kuvasi parittelevia eläimiä ja aseistettuja hahmoja. Vasta 1970-80-luvun tuotannossa on enemmän vaihtelua ja sensuellimpi lähestymistapa veistosten ja piirrosten eroottisiin elementteihin. Augustus on robottimainen nelikulmainen hahmo, jonka kyljistä töröttää pistäviä piikkejä. Pää on pieni ja kirvesmäinen. Itsevaltias jumalhallitsija on muuttunut tappokoneen muotoiseksi. Veistoksen mitat 165 x 107cm. Teos kuuluu Didrichsenin taidemuseon kokoelmiin.
Bernard Meadows började sin karriär som Henry Moores assistent och blev världskänd på 1950-60 -talen. Han hade utställningar i London och New York och representerade sitt land två gånger i biennalen i Venedig. Meadows var perfektionist och gjorde endast ett hundratal skulpturer under sin karriär. Men kvaliteten på hans verk är i genomsnitt enhetligare än hos konstnärer i allmänhet. Hans uttryck har karaktäriserats som "rädslans geometri". Han använde sig av djurfigurer, speciellt tuppar och kräftor, för att uttrycka mänskliga känslor. På detta sätt sökte han efter sin egen röst, sitt eget uttryckssätt som skulptör och frigjorde sig på detta sätt från Henry Moores inflytelse. Han avbildade ofta beväpnade gestalter eller djur som parar sig. Först på 1970-80 -talen ser man mera variation i hans produktion och ett mera sensuellt sätt att närma sig de erotiska elementen i skulpturer och ritningar. Augustus är en robotlik, fyrkantig gestalt. Ur sidorna sticker det ut vassa piggar. Huvudet är litet och yxaktigt. Envåldshärskaren, den gudomliga härskaren har tagit formen av en dråpande maskin. Verket mäter 165 x 107 och materialet är brons. Det ingår i Didrichsens konstmuseums samling.
Bernard Meadows began his career as Henry Moore's assistant and achieved worldwide recognition during the 1950s and 60s. At the time he held exhibitions in London and New York and even represented Finland at two Venice Biennals. A renowned perfectionist, he made a mere 100 works during his career-but all reflect the artist's highest standards. His artistic expression is characterised by a "field of geometry". He portrayed animal characters to express human feelings in particular cocks and crabs. In this way, he brought his own voice to the sculptures distinguishing his works from those of Moore in such forms as mating creatures and armed figures. From the 1970s and 80s onwards his works include more variations of a more sensual approach and drawings with erotic elements. Augustus is a robotic-like square creature, whose sides are protruding out like stinging prongs. His head is small and axe-like and his autocratic god-like stance has changed to something resembling the form of a killing-machine. The sculpture measures 165 x 107cm. The sculpture belongs to the Didrichsen Art Museum's own collection.
Didrichseni Art Museum, Kuusilahdenkuja 1
Pohjois-Helsingin Latokartanossa sijaitsevassa ryhmäkodissa henkilökuntamme on paikalla ympäri vuorokauden. Ryhmäkodissa on 11 asukkaan lisäksi 3 tukiasukasta, jotka saavat tukeamme omaan ryhmäkodin kotiinsa. Asuinkerroksessa on yhteinen keittiö, ja jokaisella asukkaallamme on oma huone, jossa on tilava kylpyhuone. Auran ryhmäkoti sopii sinulle, jos suoriudut melko itsenäisesti päivittäisistä toiminnoistasi mutta tarvitset säännöllistä arjen apua ja tukea ohjaajalta. Henkilökuntamme on paikalla ympäri vuorokauden. Yhteystietomme: Palveluyksikön päällikkö: Minna Valkeapää-Ristola, 09 310 73893 Johtava ohjaaja: Tiina Lindroos, 09 310 41659 Henkilökunta: 09 3104 4410 ja 09 3104 4477 Sähköposti: auran.ryhmakoti@hel.fi
Grupphemmet i Ladugården i norra Helsingfors har personal på plats dygnet runt. Grupphemmet har tre stödinvånare som får vårt stöd i sitt eget hem i grupphemmet samt 11 boende. På våningen finns ett gemensamt kök, och varje boende har ett eget rum med ett stort badrum. Grupphemmet Aura passar dig som klarar av dina dagliga sysslor ganska självständigt, men behöver regelbunden hjälp och stöd av en handledare i vardagen. Våra anställda är på plats dygnet runt. Kontaktuppgifter Direktör för serviceenhet: Minna Valkeapää-Ristola, 09 310 73893 Ledande handledare: Tiina Lindroos, 09 310 41659 Personal: 09 3104 4410 och 09 3104 4477 E-post: auran.ryhmakoti@hel.fi
Our group home is located in Latokartano in North Helsinki, and our staff are present around the clock. In addition to 11 residents, our group home has three support residents, who receive our support at their own group home. The residential floor features a shared kitchen, and all of our residents have a private room with a spacious bathroom. Aura Group Home is suitable for you if you are able to take care of everyday activities somewhat independently but need regular everyday help and support from an instructor. Our staff are present around the clock. Contact information Unit manager: Minna Valkeapää-Ristola, +358 9 310 73893 Senior instructor: Tiina Lindroos, +358 9 310 41659 Staff: +358 9 3104 4410 and +358 9 3104 4477 Email: auran.ryhmakoti@hel.fi
Auringonkukkapelto muodostuu kolmesta eripituisen terästangon päähän kiinnittyvästä erikokoisesta kuperasta teräskiekosta, joista terälehdet sojottavat harvakseltaan eri suuntiin. Teoksen mitat ovat 260x267x100cm ja materiaali haponkestävä teräs. Eila Hiltunen sanoi, että kiintein kytkentä kuvanveistäjällä on aina materiaaliin, jonka välityksellä hän toteuttaa ajatuksensa, ja että hän itse esittää aiheensa - ei yksilöinä vaan kosmokseen liittyvinä hahmoina, osatekijöinä, joilla on oma linjojensa kauneus ja liikkeittensä sopusointu. Juuri tämä, hänen pyrkimyksensä ylevään irti arkisesta ja ahtaasti yksilöllisestä, yhdistää hänen taiteessaan sekä abstraktia että figuratiivista ilmaisua. Auringonkukkapelto käy hyvin esimerkkinä: se on figuratiivinen teos, mutta abstraktilla tavalla. Irti arkisesta esittävyydestä se materiansa kautta kuvaa kohdettaan ilmeikkäästi. Eila Hiltusella oli läheiset suhteet Didrichsenin taidemuseon perustajiin, Marie-Louise ja Gunnar Didrichseniin. Auringonkukkapellon lisäksi myös Hiltusen Turbulenssi-veistos on talletettu Didrichsenin taidemuseolle. Auringonkukkapelto -ideaa Hiltunen on kehittänyt edelleen Jeddahiin Saudi-Arabiaan tekemässään suihkulähteessä 1984. Ks. lisäksi Sibelius-monumentti, Kuparikonstruktio, Crescendo ja Turbulenssi.
Solrosängen består av tre olika stora konvexa stålskivor fästa på tre olika långa stålstänger. Skivornas kronblad står åt alla håll och påminner om de solar som barnen brukar rita. Eila Hiltunen brukade säga att konstnärens närmaste relation är med materialet, med vilken han/hon uttrycker sina tankar och känslor. Hennes strävan att frigöra sig från det vardagliga, ta avstånd till det trångt individuella och sträva efter ett mer sublimt uttryck förenar både det abstrakta och det figurativa i hennes konst. Solrosängen är ett gott exempel: den är ett figurativt verk men på ett abstrakt sätt. Solrosängen är deponerad tills vidare till Didrichens konstmuseum. Den mäter 260x267x100cm och materialet är rostfritt stål. Hiltunen har utvecklat sin idé om Solrosängen i fontänen som hon tillverkade till Jeddah i Saudi-Arabien år 1984.
The Sunflower Field consists of three different-sized steel poles, each of which has a copper steel disc from which its steel leaves project sparsely in different directions. The work measures 260 x 267 x 100cm and is made from acid-resistant steel. The artist of the work, Eila Hiltunen, once said that the strongest bond that a sculptor has to his work is with the material, meaning that the material transmits her thoughts and enacts her themes -not as individual elements but as characters belonging to the cosmos and as factors with their own sway of harmony of beauty, and of movement. It was the artist's attention to elevate above daily routine and oppressing loneliness by combining her art with abstract and figurative expression. Sunflower Field serves as a good example: it is a figurative work but in an abstract manner. It is thus free from the representation of daily life, yet its material is treated expressively. Eila Hiltunen formed close relations with the Didrichsen Art Museum founders, Marie-Louise and Gunnar Didrichsen. In addition to Sunflower Field, Hiltunen's sculpture entitled Turbulence is in keeping at the Didrichsen Art Museum. Hiltunen's idea for the Sunflower Field developed from another work, a fountain produced for the Jeddah of Saudi Arabia in 1984. See other works by Eila Hiltunen: the Sibelius Monument, Copper Construction, Crescendo and Turbulence.
Helsingin kaupunki järjesti 1931 kilpailun julkisille paikoille asetettavista veistoksista. Eräs kilpailun perusteella toteutetuista teoksista on Gerda Qvistin (1883-1957) tekemä Aurinkokello Hietaniemessä. Auringon kulkua osoittava numerotaulu on pronssia ja sen alla oleva jalusta on mustaa graniittia. Jalustassa on piirtokirjoitukset:: TEMPUS FUGIT (aika katoaa) sekä vuosiluku ja signeeraus MCMXXXI G. Qvist. Sivujen korkokuvissa on Gerda Qvistille ominaista kuvasymboliikkaa, joka on tuttua hänen mitalitaiteestaan. Teos kuuluu Helsingin kaupungin taidekokoelmaan, jota HAM hallinnoi ja kuratoi. Gerda Qvist oli ensimmäisiä naiskuvanveistäjiä sekä mitalitaiteen uranuurtaja Suomessa. Hän loi kansainvälisen uran, vaikka ei paria Pohjoismaihin suuntautunutta matkaa lukuun ottamatta, poistunut kotimaasta. Alkuun hän teki yksipuolisia mitaleja eli plaketteja, mutta siirtyi sitten kaksipuolisiin, joissa tunnettujen henkilöiden muotokuvien lisäksi takaosan fantasiauvat nousevat mielenkiinnon kohteiksi. Hän teki mm. Topeliuksen, Agricolan ja Sibeliuksen muistomitalit. Myös Minna Canth, Tolstoi sekä Bethoven ja Albert Schweitzer innoittivat häntä tekemään mitalin. Lisäksi hän teki lukemattomia tilausteoksia mm. Pariisin maailmannäyttelyyn 1932 häneltä tilattiin Suomen elinkeinoja kuvaavat plaketit. Gerda Qvistin taiteilijanlaatu näkyi selkeissä monumentaalisissa muodoissa ja herkässä kuvauksessa, joka helposti tavoitti näköisyyden. Hän oli myös tarkka painotyön jäljestä. Kun hänen luottopainonsa Saksassa tuhoutui sodassa, hän oli aikeissa jättää mitalitaiteen teon kokonaan. Tanskassa 1940-luvulla sotaa paossa olleiden suomalaisten ns. sotalasten muistomerkkissä on Gerda Qvistin suunnittelema lapsiaiheinen pronssimedaljonki. Kivilohkareesta tehty muistomerkki on Kööpenhaminan Churchill-puistossa.
Helsingfors stad ordnade en allmän skulpturtävling 1931 om verk till stadens offentliga platser. Ett av de många förslag som utfördes var Gerda Qvists (1883-1957) Solur. Soluret står på ett postament av svart granit med reliefer och inskriptionerna TEMPUS FUGIT (tiden flyr), årtalet MCMXXXI och G. QVIST. Verket hör till Helsingfors stads konstsamling, som förvaltas och kurateras av HAM.
In 1931, the City of Helsinki organised a competition for public sculptures. One of the many realised entries was "The Sundial" by Gerda Qvist (1883-1957). The pedestal of "The Sundial" is black granite and the dial is worked from metal. The work includes raised figures and the inscriptions TEMPUS FUGIT, MCMXXXI and the signature G. QVIST. The work belongs to the City of Helsinki's art collection, which is managed and curated by HAM.
Lauri Anttila on osallistunut Vuosaaren sisääntulotien elävöittämiseen tilateoksellaan Aurinkokello. Teos on sijoitettu Vuotien varteen sata metriä leveän ja viisi metriä syvän kanjonin molemmille puolille rytmittämään läpiajoa. Aurinkokello koostuu neljästä teräksisestä peilipylväästä, jotka on sijoitettu sadan metrin välein. Pylväiden suojiin on asennettu tarkasti suunnattuja peilejä ja tien toiselle puolelle on vastaavasti sijoitettu neljä alumiinipylvästä, joiden lasilevyt toimivat heijastuspintoina. Pylväsparit kuvaavat Euroopan neljää aikavyöhykettä. Peilit heijastavat auringonvalon lasilevyille ja kertovat vuorollaan keskipäivän hetken Moskovan, Pietarin, Berliinin ja Greenwichin horisontissa. Aurinkokellon toiminnasta löytyy selostus Rastilantien kääntöpaikassa, kiinnitettynä Erastotheneen kaivoon, mikä toimii installaation keskipisteenä. Muilta osin sisäänajotien maisemoinnissa on käytetty mm. metron louhintatöissä kertynyttä mustaa dioriittia ja istutuksia. Moottorikadun valopylväät, joiden väliin varsinaiset katuvalot on ripustettu, ovat rei¿itettyjä. Päiväsaikaan pylväät ja vaijerit luovat yhtenäisen tilan tunnetta. Pimeällä niiden juuressa oleva valaisin saa aikaan yhdessä perforoidun teräspinnan kanssa moiree-ilmiön: ohiajavasta autosta keinovalo näyttää elävältä tulelta. Tuliefektin tarkoitus on symboloida sodanaikaista ilmapuolustusta: nuotiotulien avulla vihollinen harhautettiin pudottamaan pommilastit Vuosaaren metsiin ja Helsinki säästyi. Suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto Heikkinen-Komonen OY yhdessä Maisema-arkkitehdit Byman& Ruokonen kanssa.
Lauri Anttila var med och dekorera och pigga upp Nordsjö infartsväg. Konstnärens miljökonstverk Soluret löper rytmiskt längsmed Norvägen, som fungerar som en ingångspassage till Nordsjö. Denna trafikled är inskuren i en hundra meter bred och en fem meter djup kanjon, och Anttilas konstverk är placerad på båda sidorna om vägen. Soluret består av fyra stålpelare som är utrustade med noga riktade speglar. Dessa spegelpelare reser sig längsmed vägen på ca hundra meters avstånd från varandra, och på andra sidan av vägen har man placerat fyra aluminiumpelare, vars glasskivor fungerar som reflektionsytor. Soluret representerar Europas fyra tidszoner. Speglarna projicerar solljuset på glasskivorna och skivorna anger middagstiden i Moskva, St. Petersburg, Berlin och Greenwich. Det finns en beskrivning om Solurets funktion vid Rastbölevägens vändplats. Beskrivningen är fäst vid Erasthothenes brunn, som fungerar som mittpunkt för installationen. Inkörsvägens omgivning har vidare dekorerats med planteringar och svart diorit, som uppkommit i samband med schaktarbetet. Motorvägens lyktstolpar, mellan vilka de egentliga gatulamporna är upphängda, är perforerade och vid deras fötter har man placerat lampor. Under dagtid skapar stolparnas led och det ovanför hängande gatubelysningens vaijertaknät en rumslig effekt av en tunnel. Vid mörkertid ger de belysta stolparna och den perforerade stålytan ett intryck av en moiree-effekt: det förbiåkande fordonet upplever konstbelysningen som levande eld. Eldeffektens mening är att symbolisera krigstidens luftförsvar, då Nordsjös brasor räddade Helsingfors. Lägereldarna vilseledde fiendens bombplan, som tog miste om stadens läge och fällde bomblasten i Nordsjö skogar. För planeringen ansvarar arkitektbyrån Heikkinen-Komonen Oy tillsammans med landskapsarkitekterna Byman&Ruokonen.
Lauri Anttila was involved in bringing the area of Vuosaari to life with his commissioned work, Sundial. The work is situated by the side of the road (street named Vuotie), is a hundred metres wide with a five-metre-deep canyon with rythmic passages on both sides. Sundial consists of four steel mirrored columns situated a hundred metres apart from each other. The columns are designed and accurately positioned with mirrors. On the other side of the road are four aluminium columns, whose glass surfaces act as reflecting surfaces. The pairs of columns are characteristic of the four European time zones with mirrors reflecting the sunlight to the glass panels showing midday on the horizonts in Moscow, St. Petersburg, Berlin and Greenwich. The function of the Sundial can be perceived as a turning point on the road Rastilantie, with the Erastothene well functioning as a central part of the installation. Along other parts of the connecting road are other landscaped elements such as saplings and black diorite collected during a local excavation for the city's metro. The traffic road light columns, inbetween which street lamps were constructed, are perforated. During daylight hours, the columns and wires make for a unified atmosphere. In the dark the light in their roots perforated steel surface give off a particular atmosphere: when driving past they give the illusion of a live flame. The flame effect is intended to symbolise the defense tactic during war times. As legend goes, a bonfire provoked the enemy in dropping a bomb to the Vuosaari forest and saved the city centre of Helsinki. The work was designed by the architecture office Heikkinen-Komonen OY together with landscape architects Byman & Ruokonen.
Eino Ruutsalo oli kokeilija ja kumouksellinen hahmo Suomen taiteen kentässä: hän loi monta huomattavaa uraa eri taiteen aloilla, joita hän myös yhdisteli ennakkoluulottomasta aikana, jolloin raja-aidat olivat vielä ylittämättömiä. Aluksi hän kohosi kansainväliseen maineeseen maalarina, mutta siirtyi sitten elokuvientekijäksi kehittäen uudenlaisia tekniikoita perinteisen dokumentin rinnalla. Myöhemmin hän alkoi rakentaa valo ja liike -kokeilujen kautta kineettisiä veistoksia. Aurinkokello on tällainen kehitelmä. Metallisen alustan päällä on rei'itetty ja viilutettu kiiltävä teräskiekko. Se toimii täysin mekaanisesti tuulen voimalla. Ideana on, että auringonvalon osuessa kiekkoon ja tuulen sitä pyörittäessä, heijastuskuvio siirtyy paikasta toiseen. Teoksen materiaali on ruostumaton teräs ja sen mitat ovat 54x70cm. Ks. myös Viestejä tuntemattomilta. Teos kuuluu Didrichsenin taidemuseon omiin kokoelmiin.
Eino Ruutsalo var en experimentator och en revolutionell gestalt inom den finländska konsten: han gjorde en betydande karriär inom flere olika områden inom konsten. Först blev han internationellt känd som målare, men övergick sedan till filmmakare, och utvecklade nya tekniker vid sidan av den traditionella dokumentären. Senare började han genom olika ljus- och rörelse-experiment bygga kinetiska skulpturer. Soluret är ett dylikt verk. En glänsande, perforerad stålskiva som placerats på ett metallunderlag. Verket fungerar alldeles mekaniskt med hjälp av vindens styrka. Idén är att när solens strålar faller på stålskivan och vinden snurrar det uppstår reflektioner som rör på sig. Verkets material är rostfritt stål och dess mått är 54x70cm. Det ingår i Didrichsens konstmuseums samling.
Eino Ruutsalo was an experimental and radical figure in the Finnish arts scene: he had a remarkable career in many artistic disciplines, including film-making, painting, sculpture, and visual poetry comprised of text, hand-written and typewritten fragments and photographs. His work was very progressive for the time in Finland, opposing the traditional nationalistic-patriotic values. At the beginning of his career was known internationally as a painter, but then moved to other mediums including filmmaking and new technology. In the 1960's he directed a series of experimental short films, such as Kinetic Images (Kineettisiä kuvia). His works have been said to have preceded modern music videos with their techniques. He scratched film frames with needles or painted them and used modern jazz and electronic composers to accompany his moving images. In this respect, he was also a fundamental figure in the development of the Finnish electronic music scene. During the 1960s, he also directed a series of long feature films and later in 1972, a documentary film on the architect Alvar Aalto. Later he began developing light and moving experiments by creating kinetic sculptures. Sundial is an example of the later kinetic experimental sculptures from the 1970s. On a metal base sits a perforated and veneered and shiny steel disk. It works fully mechanically in the movement of the wind. The idea is that when the sunlight hits the disk it creates a reflection and the wind turns it, causing the reflection to move from one place to another. The sculpture is made of rust-proof steel and measures 54 x 70cm. It belongs to the collections of the Didrichsen Art Museum. See also: Viestejä tuntemattomilta/Sculptures of/from the Unknown.
Didrichsenin taidemuseo, Veistospuisto, Kuusisaari
Kouluterveydenhuollon toimipisteet tukevat koululaisten terveyttä, kasvua ja hyvinvointia. Koulusta saat ennaltaehkäisevät palvelut Aurinkokiven koulun koululaisille.
School health care units support the health, growth and wellbeing of schoolchildren. The school provides preventive services for pupils at Aurinkokivi School.